![27950605](https://static.slobodnadalmacija.hr/images/slike/2024/09/06/o_27950605_1024.jpg)
Kaže narod: svakog gosta za tri dana dosta. No u slučaju ukrajinskih izbjegličkih gostiju Europa je razumjela da se radi o izvanrednoj situaciji u kojoj iz ljudskih razloga to narodno pravilo valja prekršiti. Pa su ukrajinske izbjeglice dobili pravo na produženi boravak bez viza na području čitave EU.
Sada, međutim, neke europske zemlje najavljuju da će dio izbjeglica vratiti u Ukrajinu. Znači li to da je rat završen i da je ukrajinska vojska oslobodilački stigla na državne granice iz 1991., ili barem na one iz veljače 2022. godine?
Naprotiv: fronta se u Ukrajini pomiče, ali prema zapadu, a kao jedan od razloga uzmaka ukrajinske vojske označen je manjak vojnika. Stoga je Vrhovna Rada nedavno zakonski spustila dobnu granicu za regrutaciju na 25 godina i povećala kazne za izbjegavanje služenja vojnog roka.
Ukrajina je također prestala izdavati nove putovnice muškarcima u regrutnoj dobi koji žive u inozemstvu, te je za sve muškarce od 18 do 60 godina obustavila konzularne usluge, kako bi ih natjerala da se vrate u zemlju.
Sada im u toj kontroverznoj raboti žele pomoći i neke europske zemlje, prije svih Litva i Poljska. Tako su u ovotjednoj debati na litvanskom nacionalnom radiju LRT obje najviše političke figure u zemlji – predsjednik države Gitanas Nauseda i premijerka Ingrida Simonyte - ustvrdili kako Litva treba i može pomoći Ukrajini da vrati svoje vojno sposobne muškarce iz inozemstva.
- Ukrajina mora imati sredstva i instrumente da pozove svoje mlade ljude da služe svojoj domovini. Moramo surađivati s Ukrajinom u svakom smislu - rekao je predsjednik Nauseda.
‘Locirati, identificirati, transferirati...‘
Litvanska premijerka Simonyte bila je još direktnija. Ona je zatražila od Europske unije da uvede prisilne mjere za ukrajinske vojno sposobne muškarce koji su pobjegli iz zemlje, odnosno da ih pronađe i prisilno ih pošalje natrag u Ukrajinu.
Kako bi to izgledalo u praksi, premijerka je pokazala na primjeru Litve, izrazivši želju i namjeru da se svi vojnički sposobni Ukrajinci koji žive u Litvi identificiraju i deportiraju.
- Postoje načini da se provjeri je li osoba izvršila svoju mobilizacijsku dužnost ili je izuzeta od nje – objasnila je litvanska premijerka, navodeći da se to može provjeriti prilikom podnošenja zahtjeva za produljenje boravišne dozvole.
Prema Eurostatu, u EU trenutno živi 4,3 milijuna Ukrajinaca, od kojih je njih 860.000 u dobi za služenje vojnog roka. Prema litvanskom Odjelu za migracije, boravišnu dozvolu u Litvi trenutno ima nešto više od 29.000 vojno sposobnih ukrajinskih muškaraca.
Međutim, u spomenutom Odjelu za migracije ponešto su rezervirani prema ideji svojih državnih čelnika, tvrdeći da ne postoji zakonska osnova koja obvezuje Litvu da pomogne Ukrajini u procesu mobilizacije.
- Ovo je političko pitanje. Činjenica da je Ukrajina ili neka druga država proglasila mobilizaciju nema utjecaja na nas, prema našem zakonodavstvu. Bilo kakva reakcija, ako je bude, bila bi politička odluka Litve – kaže za litvansku agenciju ELTA voditeljica Odjela za migracije Evelina Gudzinskaite, uz opasku da bi "bilo veliko pitanje kako bi to bilo kompatibilno s EU zakonima".
Ti zakoni, naime, izričito zabranjuju repatrijaciju izbjeglica u ratom zahvaćena područja gdje će im život biti ozbiljno ugrožen.
Poljska: Možemo pomoći
Uz Litvu, slične scenarije razmatra i Poljska. Tako je poljski ministar obrane Wladyslaw Kosiniak-Kamysz prošlog tjedna rekao da je Varšava spremna pomoći Kijevu da vrati vojno sposobne muškarce u zemlju. Doduše, bez prisile: ministar tvrdi da bi bilo dovoljno
ograničiti socijalna davanja za Ukrajince, kao i izdavanje radnih dozvola i drugih dokumenata.
- Nimalo me ne čudi što ukrajinske vlasti čine sve kako bi poslale vojnike na ratište. Već dugo ukazujemo da možemo pomoći ukrajinskoj strani da se u Ukrajinu vrate muškarci na koje se odnosi zakon o obaveznoj vojnoj službi - rekao je Kosiniak-Kamysz za poljsku komercijalnu televiziju Polsat.
Na izravno pitanje o tome hoće li njegova zemlja uslišiti mogući zahtjev Kijeva da izbjegle muškarce u mobilizacijskoj dobi prebaci u Ukrajinu, Kosiniak-Kamysz je odgovorio da je "sve moguće".
- Mislim da su brojni Poljaci nezadovoljni kada vide mlade Ukrajince u hotelima i kafićima i pritom vide koliko napora ulažemo da pomognemo Kijevu - rekao je poljski ministar, a njegov je stav potvrdio i litvanski zastupnik Laurynas Kasčiunas, koji se također zalaže da Litva pomogne Ukrajini oko mobilizacije.
- Ukrajina je u velikom nedostatku kada je riječ o mobilizaciji. To nije fer prema građanima koji se bore za svoju zemlju - rekao je Kasčiunas.
Poljska je odobrila privremeni status za oko 950.000 ukrajinskih izbjeglica, a brojka vojno sposobnih muškaraca među njima je zacijelo višestruko veća nego u Litvi.
‘Iscrpljivanje kadrovske linije‘
Na sceni je, dakle, pravni i humanitarni rašomon. S jedne strane, Ukrajini evidentno nedostaje vojnika. S druge strane, vraćanje ratnih izbjeglica u ratnu zonu predstavlja kršenje međunarodnog humanitarnog prava i EU zakona. Pristanak na to kršenje znači da je ukrajinskoj vojsci na terenu došla voda do grla.
Ukrajinski predsjednik Volodimir Zelenski u veljači ove godine je izjavio da je Ukrajina u prve dvije godine rata izgubila 31.000 vojnika. Objavljene američke procjene su višestruko veće, ali tu je diskrepanciju lako objasniti. Kako je naveo jedan američki izvor, Zelenski mora pronaći način da "inspirira više ukrajinskih muškaraca da dođu na prve linije fronta".
S druge strane, ruski ministar obrane Sergej Šojgu tvrdi da je Ukrajina dosad izgubila oko 500.000 vojnika. Tu brojku od pola milijuna ukrajinskih vojnih žrtava u siječnju je iznio i bivši ukrajinski državni tužitelj Jurij Lucenko, dok bivši Zelenskijev predsjednički savjetnik Aleksej Arestovič barata brojkom od 300.000 ukrajinskih vojnih žrtava.
Na velike gubitke ukrajinske vojske upućuje i prošlotjedni članak u Washington Postu, gdje su američki dužnosnici obznanili da posljednjih mjeseci ukrajinski vojnici više gotovo i ne pristižu na obuku u američke baze u zapadnoj Europi, "što ukazuje na to da Kijevu ponestaje ljudi za borbu protiv ruskih snaga".
Američki instruktori započeli su obuku ukrajinskih trupa u travnju 2022. na poligonu Grafenwoehr u Njemačkoj. Međutim, kako su američki dužnosnici rekli za Washington Post, posljednja brigada obučena u Njemačkoj napustila je Grafenwoehr još u siječnju ili veljači, te otada obuku nije prošao nijedan ukrajinski vojnik, "što sugerira iscrpljivanje kadrovske linije".
Totalna šteta
Nadalje, njemački list Bild ovog je tjedna objavio da se na bojištima diljem Ukrajine trenutno nalazi svega 15 posto vojno sposobnih Ukrajinaca. Rečeni list donosi i ocjenu vojnog eksperta Rodericha Kiesewettera, koji kritizira mobilizaciju u Ukrajini kao "presporu, previše ograničenu i do danas vrlo selektivnu".
- Najbolji, dobro obučeni, iskusni vojnici su pali, ranjeni ili su na terenu gotovo neprekidno dvije godine. Mnogi ukrajinski vojnici apsolutno su iscrpljeni, jer odmor i oporavak nisu mogući zbog nedostatka osoblja. To smanjuje borbenu gotovost i moral – ističe Kiesewetter.
Koliko tu smanjenu borbenu gotovost i moral mogu podići prisilno vraćeni ukrajinski muškarci – koji su svoju zemlju i napustili upravo zato što nisu htjeli ratovati – veliko je pitanje, oko čijeg se odgovora, kako izgleda, nitko previše ne zamara.
Pritom je javna tajna da je pojačana mobilizacija bila američki uvjet Kijevu za konačno odobrenje posljednjeg paketa od 61 milijardu dolara vojne i druge pomoći, čije je slanje Kongres SAD-a mjesecima otezao, sve dok Ukrajina nije snizila dobnu granicu za mobilizaciju i uvela druge mjere da se ona poveća.
Kako bilo, na djelu je sudar između vojnih potreba Ukrajine i europskih zakona. Cinici vele da nije ni važno kako će taj sudar završiti, jer u svakoj varijanti nastupa totalna šteta.