![27940116](https://static.slobodnadalmacija.hr/images/slike/2024/09/04/o_27940116_1024.jpg)
Zavrućilo brate. Narančasti alarm, crveni, opća opasnost, su‘ svita. Asfalt se užga, kamen gori. Pijte puno vode, držit‘ se lada. I nikako se pržit na suncu od podne do pet.
A ako vam đava isto ne da mira i goni vas na plažu onda svakako probajte nać neku borovinu, pa bacite šugaman ispod nje. Ili barem ispod suncobrana.
No, plaža krije i druge – opasnosti. Neočekivane. Gmižuće. Iđe, a leži.
Dogodilo se to na popularnoj plaži u Tučepima, ispod hotela Jadran. Oko pet uri popodne, kupača puno, što u moru, a što vani na ležaljkama ili izvaljenim po šugamanima na morskome plavom žalu, gdje čarlija vjetrić mio...
I moja familija isto. Razbacali se žena, sin i ja prvi red do mora. Metar od plićaka. Njih dvoje leže i sunčaju se, ja pričam na mobitel. U jednom trenu oko mi poleti na nešto iza nas šta se miče. Gledan i ne virujen. Zmija. Metar duga, piči sve u šesnaest. Nije sklupčana negdi sa strane, nego baš gmiže velikom brzinom,
Prošla je pedalj od nas. U sekundi mi sto misli prošlo glavom, od nevjerice šta zmija radi nasrid plaže među ljudima, metar od mora, do refleksne reakcije i povika "pazite, zmija!".
Zavukla se ona, sivkasto-maslinaste boje, ispod prve ležaljke do nas. Upozorija san četiri cure do nas da je zmija ispod, kad se plažom prolomio krik "evo je, ajmeeeee!!!" Jednako izbezumljena zmija je krenula među kupače, priko šugamana, torbi, keksi, sokova, pašteta, poma, maski i peraja, a plažom su odjekivali krici preplašenih kupačica.
Neke su se u strahu popele na ležaljke, a neke pobigle u more. Okej, ništa strašno, ali uistinu nestvarna scena. Gledaš i ne viruješ. No, skonta san odma da se ne radi ni od jednoj od tri vrste otrovnica, da je to samo jedna preplašena zmija, neopasna, koja točno vrsta neman pojma, i da ona u strahu od svih tih ljudi traži svoj put u sigurnost. U spas.
Koji nije našla. Muški dio kupačke populacije, gonjen drevnim instinktom zaštite svojih žena od opasnih zvijeri, počeo ju je gađati kamenjem, sve dok je jedan lola i konačno nije zatuka ovećon stinom. Smečija joj glavu.
Okupljeni su još neko vrijeme prepričavali nevjerojatan događaj, nije baš uobičajeno da zmija grabi priko šugamana između kupača, metar od mora. Zmije biže od ljudi. Bižala je i ova, ali krivim putem.
I one najplašljivije kupačice vratile su se iz sigurnosti mora na kopno, pronašle su svoj spas. Zmija, na žalost, nije.
Pračovjek je pobijedio.